טוטלס, ונדי, ג'ון"...
".מייקל, פיטר
היזהר, פיטר. אתה גבוה יותר משהיית בעבר.
נו, תגיד משהו.
השמלה שלי מוצאת חן בעינייך?
את נראית נהדר.
- לכבוד מה השמלה? - לכבודך.
זו מסיבה לכבוד שובך.
- מה קרה כאן? - הוק.
הוא שרף את המקום כשלא חזרת.
נשיקה.
ונדי.
זה הבית של ונדי. טוטלס וניבס בנו אותו בשבילה.
אני זוכר.
- ונדי נהגה לשבת על הכיסא. - כן.
אבל הוא לא היה שם. הוא היה כאן.
נהגנו לשבת כאן בעוד שהיא תיקנה גרביים...
וסיפרה לנו סיפורים.
היא ישנה כאן.
טינק, הדירה שלך היתה כאן.
כן.
מייקל הקטן במיטת הנצרים שלו, כאן.
ג'ון.
הדובי. הדובי שלי.
אמא נהגה לשים אותו בעגלה כדי שלא ישעמם לי.
אני זוכר את אמא שלי.
אני זוכר אותה.
תהיי בטוחה, בתי ספר מעולים.
קודם כל הוא ילמד בוויטהול, ואחר כך באוקספורד.
וכמובן, אחרי הלימודים...
הוא יתכונן למשרת שיפוט בבית המשפט הגבוה...
תוך שהוא משאיר לו זמן לנישואים ולהקמת משפחה,וכל זה.
בדיוק כמו אבא שלו.
האין זה מה שמבוגרים רוצים בשביל ילדיהם?
פחדתי, לא רציתי להתבגר...
כל מי שמתבגר חייב למות יום אחד.
לכן ברחתי.
טינק...
את באת והצלת אותי.
את הבאת אותי אל ארץ לעולם-לא. את לימדת אותי לעוף.
אבל עדיין הייתי ילד קטן...
והתגעגעתי לאמא שלי...
אז החלטתי לעוף הביתה, אל החלון שלי.
אבל הוא היה סגור. הם שכחו אותי.
מצאתי חלונות אחרים שאוכל לבקר בהם...
חלונות שלא היו סגורים בפניי.
כך הכרתי את ונדי. רדפתי אחרי הצל שלי בחדר שלה.
ציפיתי שהצל שלי ואני נתמזג כמו טיפות מים.
ילד.
למה אתה בוכה?
מה שמך?
ונדי מוירה אנג'לה דרלינג. ומה שמך?
חזרתי אל ונדי פעמים רבות, תמיד באביב.
ונדי הלכה והתבגרה...
הלכה והתבגרה.
ואז חזרתי בפעם האחרונה.
פיטר,אני לא יכולה לבוא איתך.
שכחתי איך לעוף.
אני מבוגרת, פיטר.
הרבה יותר מגיל 20.
- התבגרתי לפני זמן רב. - לא, לא!
- אבל הבטחת. - יש לי ילדים משלי כעת.
יש להם ילדים משלהם.
זו הנכדה שלי, מוירה, היא ישנה במיטה.
כשראיתי אותה שוכבת כך וישנה...
באותו רגע, משהו השתנה בי לעד.
אתן לה נשיקה.
לא, פיטר. בלי כפתורים.
בלי אצבעונים.
אני לא מוכנה לראות איך לבה יישבר כשהיא תגלה שלא תוכל להיות שלה.
אני מתכוון לנשיקה אמיתית.
אני מבינה למה אתה מתקשה למצוא מחשבה נעימה.
יש לך כל כך הרבה זכרונות קשים, פיטר.
שלום, דובי.
לא דובי. אבא.
אבא!
פיטר, אתה אבא.
שלום, ג'ק.
אני יודע למה חזרתי. אני יודע למה גדלתי.
רציתי להיות אבא.
אני אבא.
המחשבה הנעימה שלי.
יש.
מצאתי!
איבדתי את זה.
שמור על המחשבה הנעימה הזאת,פיטר!
פיטר פן!
פן.
הוא חזר!
שחק!
אתה פן.
אתה יכול לעוף, אתה יכול להילחם, אתה יכול לקרוא בקול.
טינק, את שם?
- את עצובה? - לא. לך מכאן.
את חולה.
את צריכה פלסטר או מד חום.
מד חום יעזור, כך ניבס שיפר את הרגשתה של ונדי.
- לא,פיטר זה לא זה. - זה כן.
ניבס שם לה מד חום בפה.
והרגשתה השתפרה.
נכון שיש לנו הרפתקאות נהדרות?
אתה זוכר את ההרפתקה הבאה שלנו, להציל את הילדים שלך, פיטר?
ילדים?
לפיטר פן יש ילדים?
למה אתה בארץ לעולם-לא?
כדי להישאר ילד קטן ולעשות חיים.
המשחק הזה מוצא חן בעיניי. שאלי אותי עוד שאלה.
אוי! הצלחתי.
טינק, תראי מה קרה הרסת את ביתך.
את ענקית.
זו המשאלה היחידה שביקשתי אי פעם בשביל עצמי.
פיטר, זו ההרגשה הכי טובה שחשתי מעודי.
וזו הפעם הראשונה...
שאני מספיק גדולה כדי לחוש זאת.
פיטר,אני רוצה לתת לך נשיקה.
לא, כוונתי לנשיקה אמיתית.
אני אוהבת אותך, פיטר פן.
- - אני אוהב - כן?
- אותה. - את מי?
את מוי... מוירה!
אני אוהב את מוירה...
ואת ג'ק ואת מגי.
ג'ק ומגי.
יש לי תוכנית.
קדימה, את חייבת לבוא.
כשהכל ייגמר, אתה תלך ולא תחזור לעולם.
מה אתה נועץ עיניים, פיטר?
הצל אותם.
לך ותציל אותם.
לך, טיפש.
ג'ק, זהו רגע מיוחד מאוד שבו שודד ים מקבל את העגיל הראשון שלו.
הרגשה כל כך מופלאה.
זה כמו הפעם הראשונה שאתה מבריח מישהו בעזרת הסכין שלך.
ועכשיו, ג'ק, אבקש ממך להטות מעט את ראשך.
עוד קצת. זהו זה.
תתכונן, חבוב...
כי זה יכאב.
סמי, מה זה?
מי זה, קפטן?
זה פיטר פן.
כבר עברו שלושה ימים?
אכן, פיטר.
הזמן עף.
וגם אתה, כפי שאני רואה.
איך הצלחת להידחק למכנסיים ההדוקים האלה, פיטר?
מסור לי את בני ואשחרר אותך ואת אנשיך.
אולי תשאל את הילד בעצמך?
ג'ק, מישהו רוצה לראות אותך, בן.
ג'ק, תן לי את היד שלך. הולכים הביתה.
אני בבית.
כל הכבוד!
אתה רואה, פיטר, הוא הבן שלי.
הוא אוהב אותי עד מאוד. אני מוכן להילחם עליו.
חיכיתי זמן רב ללחוץ את ידך עם זה.
פיטר פן, היכון לפגוש את סופך.
איש אפל ומרושע, הרי לך.
נכון שזה מהנה?
ברגע שמתחילים לשפוך דם, קשה להפסיק.
אלה הם חיי שודד הים, חבוב!
- אני לא מכיר אותו? - לא, מעולם לא ראית אותו.
לא תאמין, אבל מצאתי את המחשבה הנעימה שלי.
לקח לי שלושה ימים, ונחש מה קרה?
עפתי.
אתה יודע מה היתה המחשבה הנעימה שלי?
אתה.
זה אבא שלי, אבל הוא שונא לטוס.
בנגרנג!
הזעיקו את המיליציה! אנחנו זקוקים לכל לוחם!
אם יש מישהו שלא נלחם, שיגיע לכאן במהירות!
להסתדר בשורות!
תראו להם את האור הלבן שאנחנו עשויים ממנו!
זיכרו את אש הגיהנום שעיצבה אתכם!
הסתער!
עכשיו!
- העיניים שלי! - אני עיוור!
נראה לכם מי פחדן! תראו!
סמי! עשה משהו נבון!
סמי! סמי! מה עם סמי?
מה עם סמי? מה איתי?
כדור תאד!
אש!
פנו דרך!
תראו, למטה!
הצילו!
קח את זה!
ילדים אבודים, להתכופף!
העיניים שלי!
הגיע הזמן לסמי.
לאן את חושבת שאת הולכת? התרחקי מהחלון!
הוק!
רופיו.
לא, הזקן הוא שלי.
ג'ק!
הצילו!
מגי.
ג'ק!
- רגע,אתה לא... - פיטר פן.
- קדימה. - אבא!
פיטר פן הוא...
אבא שלי?
- מגי! - תורידו את זה ממני!
לעולם לא אאבד אותך שוב.
ילדים אבודים, הברחנו אותם!
בנגרנג!
הנה פן!
תראו, תראו, הוק שלי.
הוק! לא!
- אתה יודע מה הייתי רוצה? - מה?
הייתי רוצה שיהיה לי אבא... כמוך.
אבא, אני מצטער.
אתה מוכן, פיטר?
קדימה, תשעשע את הוק.
אבא.
אני רוצה ללכת הביתה.
על מה אתה מדבר? אתה בבית.
לאן אתה הולך?
הילדים האבודים!
משתה ניצחון!
פיטר! לאן אתה הולך?
חזור הנה והילחם איתי!
אמצא אותך, היכן שתהיה!
זה לא בסדר, פיטר! חזור!
אתה זקוק לאמא מאוד-מאוד.
סמי, עקוב אחריי. במדרגות.
אני רק מעביר את חפציך.
בכל מקום שתלך, בכל מקום שתהיה...
אני נשבע שיהיו פגיונות עם פתקים ".שיהיה כתוב עליהם "ג'יימס הוק
הם יושלכו על הדלתות של הילדים של הילדים של הילדים שלך.
אתה שומע אותי?
מה אתה רוצה, זקן?
- רק אותך. - הנה אני, ג'יימס הוק.
פן "הנוקם" חזר.
והקרס מחכה, פיטר פן.
לא, ילדים, הפעם זה הוק ואני.
- היכון למות. - מוות הוא ההרפתקה הגדולה ביותר.
מוות הוא ההרפתקה היחידה שעוד נותרה לך.
- אני זוכר שהיית הרבה יותר גדול. - יחסית לילד בן 10, אני ענקי.
בלי מאמץ זה לא שווה, ג'יימס.
פן!
יפה מאוד, זקן.
אתה יודע שאתה לא ממש פיטר פן. זה רק חלום.
כשתתעורר, תהיה שוב פיטר בנינג...
אדם קר ואנוכי שמפריז בשתייה, רדוף תאווה להצליח...
הבורח ומסתתר מאשתו ומילדיו.
- אני מאמין בך. - אני מאמין בך.
- אני מאמין בך,פיטר.
אני מאמינה בך.
אתה פן.
אתה פיטר פן.
אני מאמינה בך...
פיטר פן.
- זה לא בסדר! - מספיק!
עכשיו נשים לזה קץ.
מנוול שכמוך!
שלום.
תיק-תק, תיק-תק הוק מפחד משעון רגיל.
אני חושב שלא. אני חושב שהוק מפחד מהזמן שחולף!
כל הכבוד, פיטר.
אני נופל.
השב לי את כבודי. לקחת ממני את ידי.
אתה חייב לי משהו.
אתה הרגת את רופיו, אתה חטפת את ילדיי. מגיע לך למות.
הכה, פיטר פן.
הכה באמת.
אבא...
בוא נלך הביתה, בבקשה?
הוא סתם איש זקן בלי אמא.
כן, אבא. בוא נלך.
הוא כבר לא יכול לפגוע בנו.
יופי, ילדה. כל הכבוד, ג'ק.
ככלות הכל, איפה היה העולם בלי...
קפטן הוק?
אני רוצה שתיקח את ספינתך ותסתלק.
אני לא רוצה לראות אותך עוד בארץ לעולם-לא.
- פיטר, זהירות! - טיפשים, קפטן הוק הוא ארץ לעולם-לא!
יהיה כתוב
".כך נעלם פיטר פן"
מה קורה? מה קורה?
אני רוצה את אמא שלי!
הוק איננו.
בנגרנג!
אין עוד הוק! אין עוד הוק!
הידד לפן האיש!
מה קרה, פיטר?
אני לא יכול להישאר ולשחק.
עשיתי את מה שהייתי צריך לעשות, עתה עליי לחזור.
לא, פיטר, בבקשה.
טינק,פזרי אבקה על ילדיי.
ג'ק, מגי...
כל שעליכם לעשות הוא רק לחשוב מחשבה אחת נעימה, ותוכלו לעוף כמוני.
אמא!
אבא שלי,
פיטר פן.
טינק, את יודעת את הדרך.
אבוא אחריכם.
אל תעזוב אותנו, פיטר, אל תגיד שלום.
"מה זה "שלום?
פירוש הדבר, ללכת. לשכוח מאתנו כליל.
אתם הילדים האבודים שלי. לא אשכח אתכם.
לעולם לא.
אז מי יהיה אחראי כאן?
אני רוצה שתדאג לקטנים ממך.
טוב.
אז על מי אני אשגיח?
על החרקים של לעולם-לא.
על הקטנים.
זה היה משחק נהדר.
תודה שהאמנתם.
אני מכיר אותה.
היא נראית כמו מלאך.
לא נעיר אותה עדיין.
ילדתי היקרה, היית ערה כל הלילה?
אני רואה אותם במיטותיהם לעתים קרובות בחלומותיי.
כשאני מתעוררת, הם עדיין שם.
אמא!
טינק.
שלום.
יש לך בעיות עם הגברת? יהיו לך כשתגיע הביתה.
תגיד את זה, פיטר. תגיד את זה, ותתכוון לזה.
אני מאמין בפיות.
אתה מכיר את המקום שבין שינה לערות?
השלב שבו אתה עדיין זוכר את החלום?
שם תמיד אוהב אותך...
פיטר פן.
שם אחכה.
ננה!
תני נשיקה. בואי הנה, מכונת ריר.
מגי, מוירה, ג'ק!
בראד, שלום! המתנת כל כך הרבה?
אני מדהים. כן.
ארץ לעולם-לא.
ילדים אבודים.
ג'יימס הוק, דו-קרב עד המוות. אעדכן אותך מאוחד יותר.
שמע, הייתי מפטפט איתך בשמחה, אבל עליי לטפס על צינור מרזב עכשיו.
למה? כי נגמרה לי אבקת הפיות.
אחרת הייתי עף. "למה"?
- היו שם שודדי ים! - היית אוהבת את זה!
מגי, מוירה, ג'ק! סבתא ונדי!
תני לי להיכנס. בבקשה.
סליחה, קבעת פגישה?
מה אמרתי לך לגבי החלון?
להשאיר אותו פתוח תמיד!
לעולם, לעולם לא לסגור אותו!
אני צריך לענות.
ידעת איזו תחושת התעלות יש כשעפים?
תרגיש.
איפה היית?
- תעיף אותי, אבא! - מתי שתרצי, מגי!
עד אינסוף ובחזרה.
שלום, פיטר.
שוב פספסתי את ההרפתקה, נכון?
נראה לי שאלה שייכים לך.
תראו! תראו! תראו!
אז בכל זאת לא איבדתי את הגולות שלי! ונדי, תראי!
בכל זאת לא איבדתי את הגולות שלי!
שלום, ילד.
שלום, גברת ונדי. תני חיבוק.
ילד, למה אתה בוכה?
לא יודע. דמעה על כל מחשבה נעימה.
- אחת בשבילי? - אחת בשבילי?
ואחת בשבילי!
תפוס את היום!
אז ההרפתקאות שלך באו אל קיצן.
לא, לחיות...
לחיות, זו תהיה הרפתקה גדולה ביותר.
mosherf הובא על-ידי
תוקן ע"י יובל וילכפורט
סונכרן ופוצל ע"י ארז פלד.